Nåde den som tror : en analyse av Nadia Bolz-Webers teologi om nåde, og en drøfting av hvordan denne forståelsen av nåde kan yte ressurser i møte med menneskers grunnleggende sårbarhet
Master thesis
Permanent lenke
https://hdl.handle.net/11250/3145735Utgivelsesdato
2024Metadata
Vis full innførselSamlinger
Sammendrag
Avhandlingen er en analyse av nådeforståelsen i Nadia Bolz-Webers teologi. Jeg analyserer Bolz-Webers nådeteologi i lys av luthersk rettferdiggjørelseslære, og drøfter hvordan nåde, slik den her blir forstått, kan være en ressurs i møte med menneskers grunnleggende sårbarhet. Problemstillingen er: Hvordan kan nådeteologi være en ressurs i møte med menneskers grunnleggende sårbarhet?
Analysemateriale er to bøker av Nadia Bolz-Weber: Pastrix. The Cranky, Beautiful Faith of a Sinner & Saint (2013) og Accidental saints. Finding God in all the wrong people (2015). Metoden jeg benytter er tematisk innholdsanalyse.
Teori om luthersk rettferdiggjørelseslære bygger i hovedsak på Harald Hegstads Gud, verden og håpet. Innføring i kristen dogmatikk (2015). Som teori for å belyse sårbarhet brukes artikler av Leif Gunnar Engedal samt Kristin Graff-Kallevåg og Sturla J. Stålsett.
I analysen viser jeg at flere sentrale aspekter ved tradisjonell luthersk rettferdiggjørelseslære finnes igjen i Bolz-Webers teologi, selv om det fremkommer noen forskjeller, for eksempel i vektleggingen av den forensiske nådeforståelsen. Samtidig som hun hovedsakelig står i kontinuitet med tradisjonell luthersk rettferdiggjørelseslære, er Bolz-Weber nytenkende og fortolker budskapet om nåde inn i en ny tid og kontekst.
Et funn er at mens det innenfor noen tolkninger av luthersk teologi legges vekt på at sårbarhet er en svakhet som kan reduseres ved nådens frigjørende kraft, har Bolz-Weber et noe mer positivt syn på sårbarhetens muligheter; som styrke eller ressurs. Her konkluderer jeg med at selv om vi kan se på sårbarhet som en styrke og ikke bare en svakhet, er det i et sårbarhetsperspektiv særlig viktig at nådeforkynnelsen må være et budskap om frihet. Nådeteologi må ikke bidra til å opprettholde undertrykkelse eller lidelse ved å forherlige for eksempel ydmykhet og selvoppofrelse på bekostning av rettferdighet og frihet.
I drøftingen diskuterer jeg hvordan nådeteologi kan relateres til noen av sårbarhetens mange ulike dimensjoner. Jeg reflekterer i denne sammenheng også over om problemstillingens spørsmål kan snus på hodet slik at man også kan spørre: Hvordan kan menneskers grunnleggende sårbarhet være en ressurs i møte med Guds nåde?